Yoshi!
Yoshi, tule tänne, minun... Tule.
Yoshi.
Tule syömään. Tule syömään.
Yoshi, tule.
Tässä.
METSÄSTYS MENEILLÄÄN
Tänne. Tänne.
Mene, Yoshi.
Tule tänne!
Yoshi!
Mikäs lammikko tämä on?
Mistä vesi tulee?
Sitähän on kaikkialla.
Yoshi! Yoshi, olen täällä!
Yoshi!
Missä se on?
Yoshi!
Perhanan piski.
Yoshi!
Missä oikein olen?
Helvetti.
Ei kenttää.
Palvelu...
Ei palvelua.
Ei voi olla totta.
Olen eksynyt!
Helvetti.
Voi helvetti.
Missä hitossa minä olen?
Saatana...
Ei ole totta.
Helvetti.
Ei ole totta.
Missä olen?
Voi perkele. Kello on 19.40.
Ei ole totta.
Kello on 01.53...
Olen mennyttä.
Mitä ihmettä?
Helvetti! Haulikkoni.
Missä se on?
Haulikkoni.
Minähän laitoin sen tuohon.
Haulikkoni.
Se oli siinä.
He veivät sen.
Onko täällä ketään?
Saatana sentään!
Joku vei haulikkoni!
Helvetti!
Joku vei haulikkoni!
Haulikkoni!
Perkele!
Onko täällä ketään? Hitto.
Minne tämä vie?
Helvetti! Onko täällä ketään?
Ei helvetti.
Mitä tämä on?
Haloo?
Haloo!
Haloo, kuka soittaa?
Kuka soittaa?
Vastatkaa! Olen eksynyt.
Eksyin metsään. Kuuletteko minua?
Olen Bréjean-metsässä enkä löydä pois täältä!
Olen eksynyt. Koirani on kadonnut.
Joku varasti haulikkoni! Kuuletteko? Varasti!
Pysäköin Fourche des Roussinsin jälkeen Route du lapinille.
Haloo?
Helvetti.
Helvetti, ei voi olla totta. Ei voi olla totta. Saatanan perkele!
Noin.
Hyvä.
Tuossahan on polku.
Herranjumala!
Mitä helvettiä tämä on?
Skorpioneja.
Kukaan ei kerro totuutta. Ei kukaan.
Vaietaan siitä, mitä ei voida sanoa.
Kuka voi rehellisesti sanoa puhuvansa totta?
Kun ei toimi, niin ei toimi.
Onko siellä joku?
Kuuletteko minut?
Tämä on saatana uskomatonta.
Kuuletteko minut?
Ei ole saatana totta.
Saamari!
Mahdotonta.
En pääse tästä alas.
Helvetti.
En tunne tätä metsää.
Kaikki hyvin? - Ei ole.
Mikä on vialla?
Olen eksynyt. Nukuin metsässä.
Oikeastiko?
Missä olemme?
Metsässä.
Tiedän sen, mutta missä tarkalleen?
Metsässä.
En ole juonut mitään koko päivänä.
Se on totuus.
Kiitos.
Missä on uloskäynti?
Mikä uloskäynti?
Tie pois täältä. Tiedätkö miten täältä pääsee pois?
Emme tunne toisiamme, mutta silti te sinuttelette.
Enhän.
Kylläpäs.
Teitittelen.
Voitteko auttaa minut ylös?
En voi.
Jouduin onnettomuuteen. Ranteissa on ruuvit. En voi nostaa mitään.
Ne ovat täällä näin. - En näe mitään.
Olitteko onnettomuudessa?
Makasin kolme viikkoa koomassa, häilyin elämän ja kuoleman rajoilla.
Olitte onnekas.
En sanoisi niin.
Onko teillä puhelinta? - Akku on loppu.
Onko kenttää? - En tiedä, akku on loppu.
Missä olemme?
Miten täältä pääsee Fourche des Roussinsiin? En tunnista tätä aluetta.
Mikä Fourche des Roussins on? - Sisäänkäynti metsään.
Sinne jätin autoni. Route du lapinille.
En tiedä, missä se on.
Te, mistä päin olette?
Tiedän. Mutta mistä tulette?
Tieltä. - Miltä tieltä?
Tuolta noin.
Onko se kaukana?
Onko se tuohon suuntaan?
Viettekö minut tielle? - Minulla on tapaaminen.
Metsässä?
Kauanko olette kävellyt? - Täytyy mennä.
Minne menette? - Kohti kallioita.
Missä nämä kalliot ovat?
Olen ollut eksyksissä eilisaamusta lähtien.
Kadotin koirani. Joku varasti haulikkoni!
Nukuin luolassa, ja aamulla joku oli vienyt haulikkoni.
Niinkö?
En ole syönyt enkä juonut sitten eilisillan. Onko teillä syötävää?
Ei ole.
Kuulitteko sen huudon?
Minkä huudon? - Kiljunnan.
En.
Olin astua skorpionien päälle.
Skorpioneja metsässä? - Niitä oli ainakin 20.
Mustia.
Niin. - Oletteko juonut?
Ei. En ole juonut. Minulla ei ole mitään juotavaa.
Älkää jättäkö minua tänne. Näyttäkää, miten pääsen tielle.
Tielle. - En voi.
Oletteko yksin?
Olen.
Viekää minut tielle. Mille tahansa. En jaksa tätä enää.
Se oli jo puolivuotias, kun sain sen.
Yleensä ne ovat nuorempia, mutta se valitsi minut.
Koirilla ja ihmisillä on samanlainen tunne-elämä. Muistutamme toisiamme.
Koiratkin rakastuvat.
Kaksivuotiaana Yoshi oli ihastunut Dianeen.
Yksisilmäiseen saksanpaimenkoiraan.
Minkä rotuinen koiranne on? - Se on setteri.
Oletteko tappanut villisikoja? Ja metsäkauriita?-Olen.
Entä lehmiä? - En. Niitä ei metsästetä.
Minä tapoin lehmän kerran.
Veitsellä.
Miksi?
Olimme juovuksissa.
Iskimme sitä veitsellä ainakin sata kertaa, mutta se pysyi tolpillaan.
Ne ovat sitkeitä. Kuin sonnit.
Kaverini iski veitsen sen silmiin. Suoraan sisään.
Silloin etujalat pettivät. Takamus sojotti ylöspäin, se oli hauskaa.
Niitä teurastetaan joka päivä, kukaan ei välitä.
Se ei ole sama asia.
Tapattehan hirvinaaraita. Ne ovat hienoja. Hienompia kuin lehmät.
Entä sitten? - On sillä väliä.
Ei, ei ole väliä.
Odota. Odota!
Odota. Hidasta! - Minulla on kiire.
En voi. Sinun pitää odottaa. - Älkää sinutelko!
En pysy vauhdissanne, polvea särkee. Hidastakaa!
Menkää suoraan, sitten oikealle.
Ei! Annoin sinulle 20 euroa!
Odottakaa, älkää jättäkö minua! Voi helvetti.
Perkele!
Ehkä se johtui siitä, että ostin liikaa lautasia...
Ne ovat ainoa asia, mikä minulla on hänestä jäljellä.
Minä ne hänelle annoin.
Ostin lautasia, olen vastuussa.
Se en ollut minä!
Minä ostin... Ostin liikaa lautasia.
Kuusi kertaa seitsemän...
Kuusi kertaa seitsemän tekee...
Kuusi... kuusi kertaa...
Kuusi kertaa seitsemän on 56.
Kuusi kertaa... 42.
Kuusi kuukautta... Kuusi kertaa seitsemän.
Ei, ei 36. Kuusi kertaa seitsemän, uskomatonta! Kuusi kertaa seitsemän, 42.
42... jaettuna kahdellatoista...
Se tekee... kolme pilkku viisi.
Voi paska... Se on kuusi kuukautta koiralle.
Ja kolme ja puoli tuntia ihmiselle.
Mitä tämä on?
Typerä pirulainen.
Ne eivät edes ole puita. Ne ovat tekopuita.
Tämä ei ole mikään metsä.
Nämä eivät ole puita.
Miksi täällä on niin paljon kallioita?
Ellei jalkoja särkisi niin julmetusti, luulisin olevani kuollut.
Näen unta. Se ei ole sitä.
Se ei ole sitä.
Missä hitossa se puhelin on?
Yoshi? Yoshi, Yoshi, tule!
Tule, Yoshi.
Mikä se oli?
Mikä siellä on?
Yoshi?
Riittää!
Mitä te täällä teette?
Mitä hittoa tämä on? Kuka olette?
Miksi olette alasti?
Mistä tulette?
Onko tämä joku pila? Pilailetteko kanssani?
Oletteko kunnossa?
Kuuletteko?
Oletteko kunnossa?
Mikä teitä vaivaa? Mitä tapahtui?
Olen ollut eksyksissä jo melkein kaksi päivää.
Tämä on toinen yö, jonka vietän metsässä.
Törmäsin nuoreen mieheen, mutta hän katosi.
Käski minun seurata polkua ja kääntyä oikealle, mutta polku päättyi.
Joka paikkaa särkee, kadotin koirani ja haulikkoni.
Puhelimessa ei ole kenttää, olemme liemessä.
Olemme pahassa liemessä.
Räjäytin patruunani aiheuttaakseni melua.
Mutta se ei hyödyttänyt.
Onko teille tapahtunut jotain? Voitte kertoa minulle.
Tekö huusitte silloin aiemmin?
Ne huudot. Tekö se olitte?
Se olitte te.
Hyökkäsikö hän kimppuunne? Se mies, oliko se hän? Yhdessä muiden kanssa?
Veikö hän vaatteenne? Oliko se hän?
Niinkö? Hyökkäsivätkö ne nuoret kimppuunne?
Tapasin yhden. Annoin 20 euroa, jotta hän veisi minut tielle.
Näytti siltä kuin olisi juonut, ja sanoi tappaneensa lehmän ystäviensä kanssa.
He pystyvät mihin tahansa.
Olen huolissani skorpioneista. En tiedä, mitä ne tekevät metsässä.
Tiedän, että niitä on tietyillä alueilla. Mutta täällä... en ymmärrä.
Olen tässä, olkaa huoleti.
Autamme toisiamme.
Voitteko paremmin?
Ettekö palele?
En kiusaa teitä tämän enempää. Teillä on varmasti hyvä syy vaieta.
Varsinkin, jos jouduitte seksuaalisen hyökkäyksen kohteeksi. Minä ymmärrän.
Ei hätää. Lämmitelkää te tässä vain.
Käyn makuulle vierellenne. Saamme toisistamme seuraa.
Huomenna löydämme tien.
Emme voi kiertää ympyrää koko ajan.
Me törmäsimme toisiimme, joten tapaamme muitakin.
Aivan varmasti. - Ei mahdu.
Mitä?
Mahdu? Mitä tarkoitatte?
Mikä ei mahdu?
Sanokaa jotain muuta, jotta tiedän, etten näe unta.
Olkaa kiltti.
Ei mahdu. - Mikä?
Kaksi mulkkua. - Mitä?
Kaksi mulkkua.
Raiskasivatko he teidät?
Tiesin, että siinä tyypissä oli jotain mätää. Minä tunsin sen.
Montako heitä oli?
Hän ei voinut tehdä sitä yksin. Hän oli niin hintelä.
Kai heitä oli enemmän. Ne jotka tappoivat lehmän veitsellä.
Helvetti.
Tämä on uskomatonta.
Jos törmäämme häneen uudelleen, näytän hänelle taivaan merkit.
Annan kunnon selkäsaunan.
Annan uusia arpia, muttei ranteisiin. Lupaan sen.
Hakkaan tohjoksi. Se saasta.
On oltava hiljaa.
En voi valehdella itselleni.
Valehtelin jopa koiralleni.
Tiedän, että on mahdotonta kuolla metsässä.
Kukaan ei eksy metsään ja kuole.
Se on niin typerää, ei sellaista tapahdu.
Tai sitten pitää olla idiootti. Sitä minä en ole.
Olen 67 vuotta vanha.
Olen saanut paljon aikaan.
Olen tehnyt typeryyksiäkin.
Paljon typeryyksiä.
Olen auttanut ihmisiä. Valvonut monia rakennusprojekteja.
Rakennuksia on rakennettu kiitos minun.
Ne ovat yhä pystyssä. Ne eivät sorru vielä vähään aikaan.
Erikoistuin sävytettyyn lasiin.
Kyllä, olen tehnyt monia julkisivuja.
Hyvin monia.
Uskon yhä, että selviydymme tästä. Minä löydän tien.
Avioero ei ole ratkaisu.
En koskaan pääse siitä yli.
Se ei ole itse eroaminen.
Ei se hauskaa ole, mutta kyse ei ole siitä.
Vaan siitä, että on yksin tässä iässä.
Minulla ei ole ketään, jonka vieressä nukkua.
Kukaan ei pitele kättäni.
Kukaan ei auta selättämään vanhenemisen pelkoa.
Siinä ongelmista suurin. Yksin vanheneminen.
No niin...
Kuljin siellä pimeässä ja hapuilin eteenpäin.
Lopulta löysin valon.
Huomasin olevani suurissa juhlissa.
Siellä oli valtavasti ihmisiä.
Ai niin, unohdin kertoa.
Talon edessä seisoitte te, alasti.
Pitelitte ilmapalloa sylissänne.
Olin siis niissä juhlissa...
Siellä oli valtava uima-allas. Te olitte altaassa, ilmapallon kanssa.
Hyppäsin altaaseen.
Sitten tuntui kuin lakkasin olemasta.
Ja vesi oli aivan violettia.
Se oli merkillinen uni.
Katsokaa.
Tässä menee toinen polku.
Kello on 14.21.
Ei voi olla totta.
Tässä skorpionit olivat.
Eilen olin tuolla.
Helvetti!
Uskon, että menitte niin pahaan sokkiin, että muutuitte mykäksi.
En kysy teiltä mitään.
Mutta olisin kiitollinen, jos voisitte edes vastata kyllä tai ei.
Puhuitte minulle eilen.
Joten...
...voitte puhua tänäänkin.
Voitte aloittaa alusta.
Joskus teidän on alettava puhua.
Ette voi jäädä mykäksi.
Hyvä.
Katsokaa nyt minua.
Painan 120 kiloa. Tarvitsen ruokaa, tai lyyhistyn
Söin toukan, se ei maistunut kovin pahalta.
Pysyn hädin tuskin pystyssä. Päässä pyörii.
Jalkoja, vatsaa, päätä särkee.
Polvia särkee niin julmetusti.
Voi ei. Helvetti.
Näyttääkö tutulta?
Oletteko kulkeneet tästä ennen?
Haluatteko jatkaa tuohon suuntaan?
Se sopii. Se sopii.
Mennään, minne haluatte. Kuljin tästä aamulla.
Olen kävellyt ympyrää kolme päivää. Palaan samaan paikkaan, ikuisesti.
Ulospääsyä ei ole.
Kuin jossain helvetin kuplassa olisi. Tämä on suljettu metsä.
Suljettu.
Olen varma, että koirani on kuollut.
Jos se vainusi villisian, koira on jo mennyttä.
Villisika tappoi sen.
Se on poissa. En näe sitä enää koskaan.
En enää koskaan saa nähdä koiraani. Pahus.
Ei ollut edes vanha.
Kellon täytyy olla neljä.
Sanokaa jotain, hitto soikoon.
Anteeksi.
Päivää. - Odottakaa.
Odottakaa! Minne olette menossa?
Tuonne.
Uloskäynnille? - Uloskäynnille? Siis parkkipaikalle?
Olemmeko lähellä uloskäyntiä? - Tämä polku vie parkkipaikalle.
Tuollako? Tämäkö polku?
Kuinka pitkä matka?
Kaikki hyvin?
Ei...
Ei.
Kuinka pitkä matka parkkipaikalle on?
Guy!
Ettekö mieluummin menisi sairaalaan? - Ei.
Viekää Fourche des Roussinsiin vain.
Minun pitää hakea autoni. Se on Route du lapinilla.
Vaimonne ei näytä voivan hyvin. - Ei niin.
Kumpikaan meistä ei voi hyvin. Mutta pärjäämme kyllä.
Nyt kun pelastuimme.
Tule.
Kaikki järjestyy.
Teidän pitää syödä.
.:: RAPiDCOWS - www.hounddawgs.org ::.